www.HoundDawgs.org
i 1846 indledte USA en blodig krig krig imod Mexico-
-fordi der var opstået strid om staten Texas.
Til sidst blev grænsen mellem de to lande trukket ved Rio Grande.
Spændingerne fortsatte i årtier, da hvide nybyggere-
-drog ind i områder, som længe havde tilhørt indianere og mexicanere.
At sørge for ro og orden blev overladt til en gruppe mænd-
-som fulgte deres egne love: Texas Rangers.
Helena i Texas - 1866
Nu har vi skabt postyr, hvad?
Er du afklaret med Gud i dag?
Jeg har ingen religion.
Frygter du ikke det evige Helvede, som venter dig?
Jeg har ingen planer om at havne der endnu.
Gode folk i Helena.
Jeg er bedrøvet.
For i dag mister Helena en af sine ægte sønner.
Vi har renset byen for mexicansk skidt.
Men det efterlod en sygdom, som har smittet vores samfund.
De brune hedninge skubber deres vogne gennem vores land.
Men i stedet for at stå samlet imod dem, er vi splittede.
Pas på, Jesse.
Abraham er mere snedig end Djævlen selv.
Nu står vi her, fordi Abraham Brant blev udfordret af Jesse Kingston.
Vi er samlet til en Helena-duel.
Tag dig af drengen, hvis jeg falder.
Det skal jeg nok.
Træd frem, mine herrer.
Gud skabte verden, Jesse. Det gør mig ondt at sende dig herfra.
I skal udgyde hinandens blod.
Vi dækker det med jord.
Den, hvis blod væder mest jord i dag...
Hans gerninger skal ikke blive glemt.
22 år senere
Austin i Texas
Du kæmpede bravt mod cheyenne-indianerne.
I min tid var det comanche.
Uanset hvad er det noget afskyeligt pak, ikke?
Måske. Eller måske bliver de ikke forstået.
De har vist et problem med en død mexicaner.
Ikke en død mexicaner, Mr Kingston. Utallige.
Den sidste var nevø af en mexicansk general. Ernesto Calderon.
Han forsvandt sammen med sin søster for noget tid siden.
Generalen laver et stort postyr og truer med at sende en bataljon-
-for at finde niecen og nevøens morder.
Jeg behøver næppe at sige, at der er udbrudt krige for mindre ting.
Ligene dukker op i samme del af floden. Cirka her.
Det er knap 20 kilometer fra Mount Hermon.
Jeg formoder, at du har hørt om Abraham Brant?
Dumdristige historier, mest fra krigen.
-De kalder ham vist "Prædikanten". -Jeg har mødt ham.
En enkelt gang i Kansas. Lige før krigen.
Nybyggerne ved Wichita udlovede 50 cent for hver indianerskalp.
Brant dukkede op med tusind.
Rødhuder, mexicanere, negere. De skulle bare have mørk hud.
Senere så jeg ham prædike for den halve by med en hidtil uset gejst.
Og jeg sværger ved Gud, at jeg så ham lægge sin kæmpe hånd-
-på en halt teenagepige.
Og han helbredte hende med sin berøring.
Som Kristus selv.
Undskyld mig, hr. guvernør.
Skal jeg tro på, at han rørte ved pigen, og så gik hun?
Helt hen til kirken. Han giftede sig med hende dagen efter.
Han bor vel i Mount Hermon?
Han er Mount Hermon.
Du rejser alene. Under falsk navn og med opdigtet profession.
Tiden er knap. Calderon er meget ophidset.
-Hvorfor får jeg ikke en deling? -Der er for meget på spil.
Du skal bare finde ud af, om Brant står bag mordene, og sende besked.
Når du er sikker, sender jeg forstærkning.
Hvor længe?
Jeg er ikke sikker. Det er bedst ikke at gætte på noget.
Du er jo lige kommet tilbage.
Hvad er der?
David?
Manden, jeg skal forhøre mig om...
...hedder Abraham Brant.
Han er måske skyldig i nogle frygtelige ting.
Det er min opgave at finde ud af, om han er.
-Fortsæt. -Og ved et...
...mystisk skæbnetræf...
...er han den samme, som dræbte min far for 20 år siden.
Jeg ved det godt. Mænd som Brant har gjort utallige drenge faderløse.
Min far udfordrede ham.
Vi ved begge to, at du tager derhen, og så dræber du ham.
Det ved du ikke. Du kan ikke vide det.
Hvorfor fortæller du det så? Du har aldrig talt sådan før.
Jeg er nysgerrig. Det er det hele.
Man siger, at Gud har berørt ham.
Jeg tager derhen, hvor jeg bliver sendt.
Det er jo ikke, fordi jeg har jagtet manden hele mit liv.
Jeg rider lige så godt som dig...
-Det er vanvid. -Du er mere væk end hjemme.
Hvad skete der med Tomkins-kvinden? Det er kun en måned siden.
Det var ikke en slyngel, vi havde overset, men en gruppe indianere.
Skal jeg fortælle dig, hvad de gjorde ved den stakkels kvinde?
Det er en ordre fra guvernøren selv.
Her er du i det mindste i sikkerhed.
Lige siden du tog mig, er du kommet og gået.
Jeg sidder her uden noget at tage mig til.
Familien Shelton er her. Donahue bor i nærheden.
Så foretrækker jeg at blive hugget i småstykker af indianere.
Marisol. Det her er en opgave. Det er mit arbejde.
Jeg vil ikke udsætte dig for sådan en fare.
Når du kommer tilbage denne gang...
...er jeg måske rejst.
Undskyld mig.
Dræb den først, flå den så.
Du har aldrig talt om ham.
Savner du ham?
Jesse Kingston var egenrådig og stædig og fik, hvad han fortjente.
Han valgte vel den forkerte kamp.
Hvad med dig? Savner du gamle Javier?
Du skifter emne.
Ja, jeg skifter emne.
Det er umuligt at elske en, som hader sig selv så meget.
Jeg savner ingenting.
Godmorgen, mine herrer.
Vi så røg og ville hvile hestene ved nogle hytter.
Hvad bringer jer denne vej?
Vi skal til Ciudad Victoria. Kortet på Fort McIntosh viste en by.
Mount Hermon, tror jeg.
Nogen har tegnet den ind, så vi tænkte, vi ville gøre brug af den.
Er hun familie eller hjælp?
Undskyld mig. Jeg hedder David Locke. Det er min kone, Marisol.
Hvis I har problemer, kan vi ride til Fort McIntosh og give besked.
Du skal tale med Prædikanten.
-Vi har nye gæster. -De beder om logi.
Så skal de få det.
Velkommen til Mount Hermon.
-Hvor kommer I fra? -Houston, via Fort McIntosh.
Jeg hedder David Locke. Det er min hustru, Marisol.
Jeg hedder Abraham Brant. I har mødt min søn, Isaac.
Han hilser jer velkommen.
Jeg er borgmester og loven, når den skal bruges.
Men jeg er med sikkerhed byens overjordiske rådgiver.
-Er du religiøs, Marisol? -Jeg er spirituel.
Men jeg kan ikke lide religion.
Heller ikke jeg. Og du, David?
Jeg er enig med min hustru, hr.
Her er vi ikke formelle. Det er fint med Abraham.
-Godmorgen. -Godmorgen, Abraham.
Så er vi der. Lad, som om I var hjemme.
Tak, Abraham. Nu skal vi bare hvile lidt.
Det skal I få lov til. Buenas noches, Marisol.
Mr Locke.
Vi bliver her kun, så længe vi behøver.
Vi holder os til historien. Jeg gør mit arbejde. Så rejser vi.
Lige så let, som vi er kommet.
-Okay? -Okay.
-Godmorgen. -Hvad laver du herude?
Jeg er altid tidligt ude. Jeg nyder at finde mig til rette et nyt sted.
-Hvad synes du om hytten? -Den er fin, Abraham.
-Og Marisol? -Hun er træt og hviler sig.
Hvis hun ikke er tilfreds, kan jeg varme hende med et ekstra tæppe.
Sengen er stor. Du har nok ikke et stort nok tæppe.
Isaac. Du må fortsætte selv. Mr Locke skal spise morgenmad med mig.
-Jeg troede, vi skulle ned og... -Skal jeg holde dig i hånden?
Undskyld mine venner. Deres charme trænger ikke ud på ydersiden.
Du virker som en dannet mand.
Så har jeg vist narret dig.
Dine øjne viser det ikke, men det sidder på dine skuldre.
Du er en mand, der leder efter noget.
Måske syndsforladelse?
Du virker ikke som en, der skjuler meningen bag ord.
Korrekt. Vi får ikke mange ubudne gæster her, så...
Hvorfor er du her?
Vi har ingen egentlig plan.
Jeg arvede min fars købmandsbutik i San Antonio.
Jeg drev den i nogle år.
Så blev det hårdt. Jeg blev røvet, skudt på. Vi følte, vi måtte videre.
Vi har intet fast mål.
Min kones familie er i Ciudad Victoria, så vi er på vej i den retning.
Det er vel ikke så mærkeligt?
Velkommen til "intet fast mål".
Det er ikke den varmeste velkomst, jeg har fået.
Vi værner om vores lille oase.
-Hvor længe bliver I? -Længe nok til at hvile et par dage.
Måske kan jeg overtale dig til at blive lidt?
Hvorfor? Du har lige mødt mig.
Jeg kender mennesker.
Og jeg kan mærke, at du er en mand, man kan knytte sig til.
Måske kan jeg hjælpe dig med at finde det, du leder efter.
Jeg har intet at lave her.
Lad os sige-
-at der lige nu blev en stilling fri som byens sherif.
Jeg fornemmer ikke, at der er stort behov for loven her.
-Nej. -Og jeg har ingen erfaring.
Hvad skal du vide? Lad dit moralske kompas føre dig.
-Du er stærk og dygtig. -Mener du det her alvorligt?
David. Jeg kan godt lide dig og Marisol. Jeg synes, I skal blive lidt.
Det er vel ikke så mærkeligt?
Nej. Nej, det er det ikke.
Så er det afgjort.
Mine herrer. Her er jeres nye sherif.
Jeg rider videre og ser på omgivelserne.
En udmærket idé.
Jeg har faktisk nogle gode minder fra San Antonio-området-
-fra efter krigen.
En lille by. Den hed Helena.
Måske kom I forbi på vejen?
Jeg husker den ikke.
Det var et vildt sted, så vidt jeg husker.
Svært at glemme.
Jamen så, sherif. Det er bare at vælge en retning.
-Velkommen til Mount Hermon. -Vi har lidt mad med.
-Vi ville møde den nye sherifs hustru. -Sherif?
-Har I haft en lang rejse? -Ja...
Du er endnu smukkere, end de siger.
Hvem siger hvad?
Bor du i nærheden?
Jeg er fra Tamaulipas.
-Hvorfor er du her? -For at bede for de døde.
Har du hørt om ligene?
Var det hvide mænd?
Floden taler ikke.
Den skiller bare lyset fra mørket.
Livet fra døden.
Det er bedst at vælge en side.
Når man har valgt, kan man ikke gå tilbage.
De vidste nogle ting, David.
-Hvem har været her? -Kvinder fra byen.
-Hvad ville de? -De sagde, at du er den nye sherif.
At Abraham forudså vores komme.
-Jeg skulle være sherif. -Hvorfor?
Ingen anelse.
Men jeg overvejede det-
-og det er et perfekt dække far at finde ud af, hvad der sker.
-Han skræmmer mig. -Han er ikke en krystalkugle.
Ingen vidste, at vi kom.
De folk er bare lidt mærkelige.
Husk på det.
Hold op.
-Slip mig. -Bliv nu her.
Bliv her.
Hvor skal du hen? Tag nu en drink med mig, Naomi.
Jeg beklager meget, at jeg skræmte dig, Marisol.
Du har det ikke godt.
-Jeg har det fint. -Nej, du har feber.
Det er naturligt. Du er udkørt.
Det går over.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Er du gift, Abraham?
Min hustru døde for mange år siden, da hun fødte Isaac.
Hun efterlod ham mange af sine talenter.
Hun var sikkert smuk.
Hun fik alle til at tabe både næse og mund.
Hun var virkelig dejlig.
Aldrig har et renere hjerte ødelagt en mand.
Så, fortæl. Hvordan ødelagde du David?
Min far var en fordrukken svindler.
Han blev skudt, da han havde snydt i kortspil.
David sørgede for, at han klarede den.
Som tak trolovede min far mig med David.
Trolovet på grund af skyld.
Det må have været svært for dig. Det gør mig ondt.
Har I børn?
Jeg kan nok ikke få nogen.
Det sagde man også til min hustru.
Inden jeg mødte hende.
Mørke øjne...
Man siger, at øjnene er sjælens spejl.
Dine har nok set en del til mænds værste sider.
Du holder fast ved det.
Men er vi ikke alle født ind i synden?
Vrede, vold, jalousi, begær...
Vi kan ikke skille os fra synden-
-ligesom vi ikke kan skille os af med et af vores lemmer.
Desuden er vrede lærerig.
Jalousi er forståelig, og begær er helt naturligt.
Jeg kan se, at mine ord ikke er spildt på dig, Marisol.
Det er forfriskende.
Der er så få nu om dage med et åbent sind.
Men med forlov, Marisol, så skaber det slør, du bærer-
-kun en falsk tryghed. Tag det bort.
Gud ved, hvem du virkelig er.
Sherif David. Hvad laver du her?
-Jeg ville have lidt at drikke. -Det her er ikke et sted for dig.
Øllet smager som daggammelt pis.
Så må jeg drikke whisky.
Du hørte vist ikke efter, sherif.
Jeg siger nej.
Jeg har prøvet at være venlig. Vælg dine næste ord med omhu.
Øllet her skulle være fortræffeligt.
Der er ingen klager.
-Må jeg gøre dig selskab? -Værsgo.
Hoot. En drink til den herre.
-Jeg hedder Naomi. -David.
Jeg ved godt, hvem du er.
-Er Hoot hans rigtige navn? -Det er, hvad jeg har hørt.
Hvad hører du ellers?
Det, som er inden for hørevidde.
Du har et ærligt ansigt.
Jeg er ikke ude på noget. Jeg ved godt, du har en kone.
Nyheder spredes hurtigt.
Byen hænger ved Abrahams læber.
Er man her længe nok, gentager man selv hans ord.
Hvad med dig?
Ikke endnu.
-Hvor længe har du været her? -Næsten et år.
Min anden mand var løjtnant i hæren.
Han blev skudt og dræbt af sine egne mænd.
Jeg havde hverken penge eller familie. Ingen steder at tage hen.
Men så kom Hoot her til byen og tilbød mig et job.
Naiv som jeg var, spurgte jeg ikke til detaljerne.
Dine tab gør mig ondt.
Tak.
Jeg prøver at klare mig.
Sparer lidt penge, så jeg kan flytte til San Francisco.
-Du er langt fra Californien. -Vi er langt væk fra alt.
Ligesom de fyre, der netop kom?
-Goddag, de herrer. -Ma'am.
Du er ikke i sikkerhed. Jeg har forsøgt at komme væk herfra.
Skal du sidde og ævle i arbejdstiden? Hjælp Mailene med vasketøjet.
Pas på.
Goddag, de herrer. Hvordan går det?
Dine penge duer ikke her. Abraham dækker for udgifterne.
Jeg havde besøg af Abraham i morges.
-Var han alene? -Ja.
Hvad ville han?
Ikke noget. Han talte om sin kone og sine rejser.
Han talte i timevis.
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
-Jeg kan ikke lide, at han kommer her. -Hvad skulle jeg gøre?
Jeg er alene her. Jeg kan ikke hindre ham i at komme.
Det er nok bedst, hvis du følges med mig.
-Bliv, hvis du har lyst. -Så tror Hoot, jeg har en kæreste.
Tænk ikke på Hoot.
-Hvad med din far? -Hvad er der med ham?
Tror du, han ved, at han deler mig med sin egen søn?
Tror du, du er anderledes end de andre ludere derude?
Tror du, du er noget? Tror du det?
Du er en simpel luder.
Det, der sker mellem dig og mig, bliver der.
Skrid så, for helvede!
-Er I på vej ud? -Det er smukt vejr til en ridetur.
Det må man sige. Vi ville ned og se på floden.
Det bliver dejligt.
Det er Naomi. Men I har vist mødt hinanden.
Naomi, det er Marisol.
Det er en fornøjelse at møde Dem.
Du er endnu smukkere, end jeg fik at vide.
Jeg ville bare sige, at jeg prædiker i morgen tidlig klokken otte.
I er meget velkomne.
Tak, Abraham. Det overvejer vi.
Meget fint. Så rider vi videre.
God tur.
David?
Bliv der.
Hvad er der?
Noget er galt.
Det var så lidt. Pas på dig selv.
Jeg satte medicinen ved sengen. Du må købe mere om et par dage.
-Er det feberen? -Hvile og medicin.
Sørg for, at hun drikker nok. Og lad hende så være.
Tak for besøget.
"Han skal velsigne dit brød og dit vand-
-og holde sygdomme borte fra dig."
Gud kalder på jer-
-så I kan overvinde jeres frygt.
Frigør jeres tro.
Slangen er mørket i jeres sjæl.
Jeres frygt hidser den op.
Tøjl den frygt. Erkend kraften i jer.
Fyld jer selv med Hans ånd.
Så jager jeg jeres dæmoner væk.
Ånden førte dig herhen. Du har intet at frygte.
-Tag den. -Nej. Helst ikke.
Tag den.
Se...
Jeres tro... Selv hvis den er lille som et sennepsfrø...
... kan flytte bjerge. Det er budskabet fra Guds søn.
I kan gøre de samme mirakler, som jeg.
Guds kraft er i jer.
I behøver bare at tro.
Lad os alle bede.
Herre. Vi hilser dig velkommen denne morgen...
Hvad er der sket?
Kom og sid ned.
Englænderen... han var fuld, og jeg underholdt ham.
Så prøvede han at putte sin pistol ind i mig...
Okay. Er han der stadig?
Bliv her, til jeg kommer tilbage.
Hvem var det?
-Abraham klarer det. -Hvem var det?
Den blå skjorte i hjørnet.
Okay. Okay.
Han har ikke lagt fingrene imellem.
Hvem er han og de to andre?
De er Abrahams gæster.
Jeg har vist ikke tråd nok til at sy den anden fyr.
Hvor er han?
Du aner ikke, hvad der foregår her.
For det her? Hun er ikke en døjt værd.
Det her bliver Abraham ikke glad for.
Så løb hjem til farmand.
Jeg tror, han er glad for, at jeg er her.
Forkert. Det er din kønne, bønnegnaskende kone, han kan lide.
Hvad har du tænkt dig? Jeg er ubevæbnet.
Få ham væk.
Slip mig.
Slip mig!
Ikke dårligt for en købmandssøn.
Forestillingen er forbi.
Kig til Isaac, Morris.
Jeg følger min kone hjem. Se til Naomi.
Jeg skal tage mig af alle hendes behov.
Hvad tænkte du på?
Medicin og hvile.
Du hørte det selv. Vil du gerne blive rask?
Jeg skulle ikke have taget dig med.
Hvad var der sket med kvinden?
Hun fik tæsk på bordellet.
Var det derfor, du sloges?
Det er vel det, der sker med kønne ludere.
-Synes du, hun er pæn? -Hold op.
-Abraham tager sig af hende. -Gør han?
Han brændemærkede hende, da hun ville væk.
For helvede, Marisol! Jeg så det selv.
Hvorfor taler du, som om du kendte ham?
Rolig, rolig. Det er fint.
Det er fint.
Du kunne let have stoppet ham i dag.
Du var der, mens han tævede mig.
Du kunne selv have stoppet ham.
Finder du dig i ham på grund af hans kvinde? Hun er din.
Tag hende, så begraver vi ham.
Hvis du bare kunne se dig selv.
Gjort svag af en køn mexicaner.
Du er virkelig din mors søn.
Skammer du dig sådan? Er jeg ikke, som Gud har skabt mig?
Måske Gud. Men ikke jeg.
Bare gå, de herrer. Vi ses hos Hoot.
Godmorgen.
Flere ubudne gæster?
Kinesernes kultur er fascinerende.
De siger, de er fanget i samsara.
En evigt foranderlig verden af godt og ondt.
Hvis de ikke holder deres begær i ave-
-må de lide voldsomt i dette liv og det næste.
Jeg nænnede ikke at sige, at hedninge ryger i Helvede uanset hvad.
Hvilke lyster får de dog stillet herude?
Er du mat i sokkerne i dag?
I min korte tid her har jeg både set englændere og nu kinesere.
Sjovt, ikke?
Men jeg har ikke set en eneste mexicansk mand eller kvinde.
Vi er bare nogle kilometer fra Mexico. Hvordan kan det være?
Måske er de bange.
Hvorfor det?
Fordi på denne side af floden-
-er de ikke længere mexicanere.
Det er ikke alle, der er så fornuftige som os, David.
Har du brug for at stille mig flere spørgsmål, sherif Locke?
Det er lige meget. Vi rejser alligevel snart.
Gør I? Fandt du ikke, hvad du søgte?
Når Marisols feber er væk, tager vi af sted.
Til "intet fast mål"?
I blev sendt hertil for min skyld. Jeg lader jer ikke rejse.
Hvad skal det betyde?
Jeg tager imod jeres selskab, så længe jeg har det.
"Hvilke lyster?"
Hvor længe har jeg sovet?
Det meste af i går. Og i dag.
Jeg så dig i floden.
-Du har feber og hallucinationer. -Du hører ikke efter.
Noget gnaver i mig.
-Lægen siger et par dage. -Hør efter!
-Du tænker uklart. -Nej!
Jeg ser det hele så tydeligt.
Du tog bare imod mig, da han forærede mig væk.
Du spurgte aldrig.
Du tror, jeg er gal.
Jeg tror bare, at du ikke er dig selv. Du er meget syg.
Jeg må tale med Abraham. Kan du sende bud efter ham?
-Nej. -Han er den eneste, som kan hjælpe.
Hjælpe med hvad? Du kender ham ikke. Du kender mig.
Jeg er lige her. Jeg kan hjælpe dig.
Han har smidt dig i floden. Som han gjorde med din far.
Og du kan ikke høre mig.
Jeg rejser.
Jeg ved, at du ikke kom dumpende uden grund.
Jeg kan hjælpe, men du må komme med.
-Hvad ved du? -Alle ved, hvad der sker.
De slår dig ihjel, når du mindst venter det.
-Kom ind og snak. -Hør her.
-Din kone var fortabt med det samme. -Så er det nok.
-Jeg kan beskytte dig. Tal med mig. -Jeg må gå.
Rid til højre første gang ved floden. Der finder du, hvad du søger.
Vi mødes ved vejkrydset. Jeg venter på dig i en time.
Naomi, hvad... Naomi!
Fandens.
Fem kilometer...
Vil I hjælpe mig? Jeg må finde Abraham.
Abraham!
Vil du hjælpe mig? Der er noget helt galt.
Hvor er manden?
Jeg så ham sidst hos Hoot med hende den irske luder, Naomi.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Følg hende hjem, Silas. Bliv hos hende, til sheriffen kommer hjem.
I henter doktor Morris, damer.
Hvis du var min, ville jeg ikke forlade dig for noget som helst.
Jeg husker, at ved Bull Run førte jeg min deling gennem en mur-
-af nordstaternes kugleregn, helt uskadt.
"Hvordan det," kunne man spørge.
Men det er den guddommelige overbevisnings virke.
Jeg siger jer, vi gjorde endog general Lee målløs.
Har du mødt general Lee?
Det var en vidunderlig dag at skue.
Mine mænd dræbte mere yankee-afskum-
-end hele krysteren Bedford Forrests regiment.
Jeg tror, han kaldte os sin "bøddel-milits".
Slog du mange ihjel, Abraham?
Ansigterne på dem, vi har dræbt-
-forbliver gemt bag vore øjne-
-i vores erindring til evig tid.
Uden at forandres.
Det kræver intet arbejde at dræbe en mand.
For nogle starter arbejdet i livet bagefter.
Man bærer byrden af de mange.
Det burde du.
For det første Naomi Ellis.
Min refleksion er morderisk.
Men min samvittighed er ren.
Din kone...
Så, så. Rolig.
Rolig, rolig.
Jeg er her.
David?
Nu forlader du mig igen.
Jeg så noget i går.
Vi rejser i aften.
Jeg er tilbage, inden det bliver mørkt.
Mine herrer. Vælg jeres bytte.
Den der.
En kvinde? Du er syg, bror.
Gå.
Drengen.
Så kan I godt forberede jer, de herrer.
Vær ikke bange. Friheden venter jer.
Hvis det er Guds vilje.
I er overladt til Hans nåde.
Og til de tre mænds evne til at sigte.
Hvis det lykkes jer at komme tilbage til Mexico, jager vi jer ikke mere.
Nej, nej, nej.
Vi giver jer en gave.
En time.
Jeres tid begynder...
...nu.
Señor, señor...
Nej. Jeg er handikappet. Vær menneskelig. Jeg har familie.
Jeg har kone og en datter, som jeg gerne vil se igen.
Vi er mennesker. Rare señor, jeg forstår ikke.
Vis lidt værdighed, amigo.
Af sted.
Det bliver nok ikke den store jagt på bedstefar.
Det er lige meget.
Kom så. Giv hende en mere.
Det var godt, min søn.
Du skal tage skalpen, George.
Det er let. Et hurtigt snit, og træk så.
Jeg kan love dig, hun ville tage din.
De er lige så vilde, som indianere.
Begrav hende ordentligt.
Det skal jeg nok.
Marisol!
Flyt jer! Væk med jer.
Hvad fanden laver du med min kone?
Hun er ikke længere din, David.
Tag ham.
Lad Gud komme ind. Og slip Satan ud.
Nøglerne.
Op med dig.
Luk døren op.
Jeg ramte galt fem gange.
Det var nok den hurtigste i hele gruppen.
Min nåede helt til floden. Monte siger, at ingen før er nået så langt.
For fanden, hvor var det sjovt!
Hvad har du tænkt dig med den der?
I to lægger pistolerne langsomt.
Sæt jer op.
I tager pistolerne og lægger dem derover.
Du dræbte min søn.
Jeg hører, at din kone er syg.
Hvad vil du gøre?
Jeg vil sidde og vente.
I betaler vel godt for at være her, ikke?
Hvor meget var mexicanerne værd?
Hvor meget?
200 per jagt. 200 dollar per jagt.
Kalder I det sådan? "Jagt"?
Jeg beder dig...
Hvad laver du her, gammelfar?
Vi ville dræbe noget.
Noget eller nogen?
Nogen. Vi ville vide, hvordan det er at slå nogen ihjel.
Du skal nok få lov til at dræbe.
Og du skal ikke engang betale for det.
Tag pistolen og skyd Monte midt i hans grimme fjæs.
Ellers skyder jeg din far.
Jeg beder...
Skyd Dale også. Hans fjæs er heller ikke for kønt.
Tag pistolen op, morder.
Tag den så!
Du skal ikke gøre det, John. Lad være.
Han gør nar ad dig, John.
Jeg beder dig.
En...
Et ord, og jeg blæser hovedet af dig.
Hvor er min kone?
Hvor hun hører til.
Så kan du godt lægge den gamle haglbøsse væk, kammerat.
Det tror jeg ikke.
Det er fint nok, drenge.
Jeg synes, Mr Kingston bør forklare sig en smule.
Kingston?
Jeg har længe vidst, du ville komme efter mig, David.
Det var en fornøjelse at dræbe din far.
Han var en afskyelig mand.
Hvis du tror, jeg vil hævne mig far, har du for høje tanker om dig selv.
For mig er du ikke mere end en ungdommelig grille.
Guvernøren selv har sendt mig.
Alle de dræbte mexicanere er havnet i et flodleje i nærheden.
En af dem var general Calderons egen nevø.
Jeg må virkelig sige, at det er chokerende nyt, David.
Du må få dårlige oplysninger.
Vi begraver ligene.
Det lort til mexicanere-
-rådner temmelig hurtigt.
Hvor beskidt blev skovlen i dag, Isaac?
Hør ikke efter, far. Løgner!
Jeg fulgte efter dig i dag.
Hvornår mon de finder den skalperede pige, du smed i floden?
Jeg kan forklare det.
Far... kan du ikke se, hvad han er ude på?
Jeg siger jo, han lyver.
Du er lige så forkrøblet, som din mor var.
Jeg må vel prøve igen med en ny kone.
Jeg skyder dig, før du rører hende igen.
Jeg beundrer virkelig din selvtillid, David.
Men jeg beundrer også den, der ved, at han står over for sin skæbne.
Du har Hoots riffel rettet mod dit hoved.
Jeg skyder vist bedre end Hoot.
Din arrige far ville have elsket at høre det.
-Abraham? -Han bluffer.
-Må jeg sige noget, far? -Nej!
David Kingston...
Jeg udfordrer dig til at kæmpe mod mig til døden.
I en Helena-duel.
Min dreng.
Lad mig gøre det her, far.
NU skal jeg hjælpe dig op, søn.
David?
Jeg gør det på én betingelse.
Når det er slut, rejser min kone herfra med mig.
Læg våbnene væk, de herrer. Der skal ikke skydes mere i dag.
Vi mødes udenfor klokken otte.
Gode folk i Mount Hermon.
I skal nu være vidner til en Helena-duel.
Mr Kingston.
En ædel sag fuld af karakter og ære.
Jeg dræbte Davids far med denne kniv.
Det er over 20 år siden.
Den kniv, han nu holder, er plettet af mit blod fra samme duel.
I dag kommer min søns blod til at dryppe fra den.
Hvis Isaac overlever, bliver hans dårlige opførsel tilgivet.
Han vil blive en bedre mand af det, han oplever i aften.
Han gør mig stolt.
Hvis David sejrer, bliver han retfærdigvis ført til sin kone-
-og hun skal afgøre deres skæbne.
Det har I mit ord på, de herrer.
Træd frem.
I skal udgyde hinandens blod.
Og vi dækker det med jord.
Begynd.
Marisol?
Dine sting går op, så du bløder over det hele.
Vi kan tage hjem nu.
"Mørke øjne, som brænder, i natten de lyser."
"Hun kender kun længsel, hvad andet skal hun vide?"
Det er smukt, David.
Og sikke en fin tegning.
Du bliver ved med at overraske mig.
Du har haft travlt, når ingen så det.
Tak, fordi du fortalte det, Marisol.
-Han syntes, vi skulle flygte. -Så det syntes han?
Javel. Du får den chance, David.
De tre mænd har jagtens sus til gode.
Jeg har besluttet at give dem denne enestående mulighed.
Du har de dårligste betingelser, så du får frist til daggry.
Den mellemliggende tid er din.
Du har fået en riffel og et rimeligt antal patroner.
Mine herrer.
Sørg for at give ham tøj og mad.
Tag det her på.
Marisol?
Hvorfor gør du det her?
Marisol...
Nu er I fri.
Jeg gør jer ikke noget. Kom.
Du er ikke fra byen.
Hvad hedder du?
David Kingston.
Jeg er ranger.
Jeg hedder Maria.
Maria Calderon.
Din onkel leder efter dig.
Tak.
Du må hellere komme af sted.
Hvordan vidste du, han tog denne vej?
Jeg har altid vidst, hvor den knægt ville hen.
Han fik nogle ordentlige sår i kampen. Han er sikkert død.
Det kan I være sikre på, at han ikke er.
Fandens! Han er ikke død.
-Pis. -Duk jer!
Jeg vidste det. Den satan.
Hvad skal vi gøre, Abraham?
Der løb hestene. Vi må tilbage. Vi kan ikke blive her.
Jeg kan ikke slås...
Det kan jeg ikke. Jeg...
Fandens også.
Det her forudså du næppe.
Du burde takke mig for, at jeg dræbte din far.
Den dag blev du født.
Havde han opdraget dig, var du ikke blevet den, du er i dag.
Vi bruger hele livet på at nægte døden dens overherredømme.
Nu bliver den til gengæld pinefuld og langsom.
Vi har fortjent den med vore gerninger.
Det er nytteløst at dvæle ved det.
Det tvinger os til at kigge indad og se-
-på det monster, vi faktisk er.
Du skal ikke tro, du slipper for noget.
Du står til ansvar, som alle andre.
David, jeg er aldrig blevet født-
-og jeg kommer aldrig til virkelig at dø.
Du skal nok dø.
Du dør lige her.
Dit ben hæver.
Du skriger og prøver at begå selvmord for at slippe for smerten.
Stanken leder folk til vores lig, så de ser, hvad jeg har gjort ved dig.
Rygtet om din død spredes.
Man vil kalde dig en forbandet morder og en svindler.
Det eneste, man vil huske af dig-
-vil være mig.
Dræb ham!
Ja!
Jeg skabte dig.
Derfor sørger jeg også for dit endeligt.
Sendte du dine rangers ud for at bekræfte-
-det min niece og fangerne sagde?
Byen var forladt.
-Og fængslet? -Lader ikke til at eksistere.
Sagde din niece andet om David Kingston eller hans kone?
Hun sagde, at han var hårdt såret, da han befriede fangerne.
At han red ud i vildnisset alene-
-for aldrig at blive set igen.
Men hun nævnte ingen kvinde.
Måske vil De tillade mig at ride ud og lede efter ham?
Det tror jeg ikke, general.
Han red ud i vildnisset af en grund.
Hvis han vil, kommer han tilbage igen.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!